- Hej. Har Abby det godt? - Ja, alt er perfekt.
Det har været seks nemme dage. Bortset fra vores lille...
- Vores lille udbrud. - Du mener mit vredesudbrud.
- Nej, det sagde jeg ikke. - Det behøvede du ikke.
Var det forkert af dig at droppe hendes tutor?
Hvem går også op i gode karakterer -
- som fører til et college, der kræver bare en smule af eleverne?
Jeg ville foreslå, at du, jeg, Bonnie og Ed spiser middag sammen.
Vil du foreslå det?
For at diskutere forældrestrategien, så der ikke opstår skærmydsler.
- Ligesom med tutoren. - "Diskutere forældrestrategien"?
Så der ikke opstår "skærmydsler"? Hvem taler sådan, Nathan?
- Sig dog, at det er Bonnies idé. - Okay, det er Bonnies idé.
Det er latterligt af os at prøve at være venner.
Men som ægtemand må man gå ind på sin kones forrykte ideer.
Som formuen, jeg brugte på at sikre huset mod elektromagnetisk stråling.
Eller når vi camperede, og du ikke ville bruge insektmiddel.
- Hvor vil du hen med det? - Jeg gjorde mange syge ting for dig.
Nu gør jeg det samme for Bonnie.
Jeg vil hellere køre en ål op i røven end at spise middag med psyko-Ed.
Men jeg gør det, fordi det er sådan en pisseforstyrret far, jeg er.
- Han er vanvittig. Vildt, ikke? - Fik I arrangeret middagen?
Ja, men det var han aldrig gået med til, da vi var sammen.
- Men han ofrer sig gerne for Bonnie. - Brug vreden til noget konstruktivt.
Det vil være rart, hvis du og Joseph kommer til mødet med borgmesteren.
Joseph kan fortælle om stykket, og din lidenskab kan hjælpe.
- Hvordan skal jeg takke dig? - Jeg har ikke gjort noget endnu.
- Jeg hygger mig med det. - Tak, tak, tak, tak...
Skal vi mødes på caféen i morgen? Så kan jeg briefe dig. Hej.
En briefing?
Borgmesteren vil stoppe "Avenue Q", fordi det er for kontroversielt.
Jeg har lovet Madeline at hjælpe.
- Hvordan? Med det juridiske? - Ja.
- Skal du arbejde som advokat igen? - Nej, det er bare et møde.
- Har byen ikke råd til en advokat? - Byrådet vil stoppe stykket.
Hvorfor har vi ikke talt om det her?
Du er jo aldrig hjemme.
Når du har været sammen med børnene, skal du på forretningsrejse igen.
Vil du slå mig?
Vil du gerne have, at jeg slår dig?
Og så starter det forfra.
Jeg undrer mig altså.
Ed... Ed?
Nej, nej, nej...
Du vækker Chloe.
Okay, Ed.
Det er flot.
Bliv nu færdig.
Naboerne hørte dem øve sig til talentshowet.
- De var altid klar til kamp. - De er konkurrencemennesker.
- Du er sådan en tosse. - Men jeg er din tosse.
Sandt nok. Til forskel fra... Mit møde med Nathan.
Han vil have, at vi fire skal spise sammen og være søde mod hinanden.
- Og tale forældrestrategier? - Det kan være en god idé.
Bonnie vil bare prale og servere økologisk quinoa -
- med grønkål, hun selv har dyrket, mens hun mediterede.
Hvis hun lærer mig at skrælle kartofler, så går jeg efter struben.
Det ville være en dårlig idé. Hvad med "Suspicious Minds"?
- "Pocketful of Rainbows"! - Gå nu i seng. Du får aldrig sovet.
- Vælg en sang, ingen andre synger. - Den er ikke på listen.
Den er da god.
Drømmer jeg?
Skat...
Du går i søvne.
Hvad skete der mellem dig og far? Du må godt fortælle mig det.
Så I mødtes kun for en aften, og så forsvandt han?
Ja.
Du behøver ikke lede efter ham for min skyld, hvis det er det, du gør.
Det er okay, mor. Vi klarer os.
Ryk lidt.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig mere.
- Jeg sagde det først. - Jeg mener det mere.
Jeg elsker dig højere end alle stjerner til sammen.
Jeg elsker dig højere end uendeligheden gange uendeligheden.
- Jeg er bekymret. - Over hvad?
- Dit stressniveau. - Jeg har det fint.
Du kunne ikke blive gravid, da du arbejdede.
- Jeg prøver ikke at blive gravid. - Jeg tænker på stressen.
Ja, jeg kender godt min egen fortid.
Jeg prøver ikke at blive gravid.
Jeg prøver bare at hjælpe min ven. Hvorfor er det et problem for dig?
Det er det ikke.
Jeg er bare bekymret for dig, Sparkles.
Hvis du bryder sammen igen, hvem skal så hjælpe dig?
Madeline?
Det er mig, der altid vil være der.
Det er svært, når du prøver at kontrollere mig.
- At du vil arbejde igen... - Det vil jeg altså ikke.
Jeg vil have et barn til. En datter.
- Det er for sent. Jeg kan ikke. - Det er ikke for sent.
Kan du forestille dig at få en lille pige?
At være din mand og drengenes far -
- får mig til at ønske, at vi havde ti børn.
Det lyder romantisk.
- Vi kan lave et barn i nat. - Jeg har meget at lave i morgen.
Hold op. Hvad laver du? Jeg skal tidligt op.
Skal du? Du har nok ret.
Ja, du har ret. Vi kan lige så godt gå i seng.
Du tror bare, du er så uimodståelig.
Jeg elsker dig så højt.
- Ja, Ed kan lide at klæde sig ud. - Presley?
Jeg tror, det er en fetich. En aften, da jeg kom hjem -
- havde han forklædt sig som vampyr med hugtænder. Og med accent.
Jeg tror, han forsøgte at peppe vores sexliv lidt op.
- Virkede det så? - Tja... det var sjovt.
Jeg ved det ikke. Jeg taler om sex konstant. Tom!
- Har du noget luftigt med chokolade? - Det kan du tro.
Hvorfor vil du ikke tale om sex?
- Ikke på grund af noget særligt. - Fordi jeg blev voldtaget?
Jeg vil være fintfølende, men jeg ved ikke altid, hvad jeg skal sige.
- Jeg dømmer dig ikke. - Det er faktisk ret underligt.
Siden jeg fortalte dig om Ziggys far, er der sket noget med min krop.
Som om den forsøger at vågne igen.
Min reaktion efter den aften var for voldsom.
Jeg lod, som om det var ligegyldigt, men jeg tænkte hele tiden på det.
Men da jeg sagde det højt, mistede ordene deres magt.
Hemmeligheden gav dem magt. Nu er jeg begyndt at kigge på mænd.
Det er underligt. Men ikke på en seksuel måde, men snarere...
En værdsættende måde? En sensuel måde.
Ham fyrens arm. Tatoveringerne.
Og så vender tankerne tilbage til den dumme nat.
Du kunne ikke have vidst, han var en forpulet sociopat.
Pikhoved. Modbydeligt svin.
Jeg ville slå ham ihjel, hvis jeg kunne.
- Sig ikke sådan noget offentligt. - Det var bare for sjov.
- Har du overvejet at gå i terapi? - Nej.
Men jeg har tænkt på noget. Bliv ikke vred på mig.
Det er svært, men måske skulle vi flytte tilbage.
- Ziggy trives ikke her. - Nej, skat.
- Hvordan går det? - Er det dit forretningstøj?
- Har du kappe på indenunder? - Hold nu op.
- Du må vente og se. - Vi skal nok vinde.
Seneste nyt er, at kvindemennesket her overvejer at flytte.
- Aldrig i livet. - Giv ikke op. Ziggy er uskyldig.
Jeg giver ikke op, men jeg må gøre det, der er bedst for min søn.
Hvad med det, der er bedst for os? Vi ville savne dig sådan.
- Nu begynder jeg at græde. - Vi skal nok vinde sagen.
Jeg tror, borgmesteren vil synes om dine "argumenter".
Ingen havde nogensinde prøvet at kvæle andre før.
- Hvad var forskellen? - Jane Chapman og Ziggy.
- Øjnene sidder langt fra hinanden. - Kendetegnet for en sociopat.
Skal vi skabe forandring i dag? Nemlig! Vi begynder med uppercuts!
Et ...! Stræk armene ud.
To! Første position.
Et! Og servér. Ind og ud!
Og løft!
Og pisk! Pisk! Pisk!
Den anden side!
- Hej. - Jeg elsker svedige kvinder.
Undskyld, det var bare en generel observation.
Du er her vel ikke for at tale om træning?
Madeline fortalte om middagen -
- og jeg synes, det er en god ide.
Nathan og Madeline udgør en letantændelig cocktail.
Hvad med dig? Du har været ret aggressiv i den seneste tid.
Jeg prøver bare at støtte Madeline. Hun blev forladt af sin far -
- og så Nathan og nu Abigail. Det er en ret voldsom oplevelse.
- Vi har alle sammen en fortid. - Hvad mener du?
Ikke noget.
Det hjælper ikke, at du er en tilsyneladende perfekt stedmor.
Vi holder middagen, men vi to må sørge for, at alle opfører sig pænt.
- Jeg er enig. - Udmærket.
Det er nok bedst, hvis du ikke giver Madeline gode råd.
Som skrælning af kartofler.
Okay.
Amabella.
- Hvorfor ville du ikke synge? - Jeg havde ikke lyst til det.
Du elsker ellers at synge.
Der er vist noget galt, søde. Er der ikke noget, der går dig på?
Hvis du fortæller mig det, så siger jeg det ikke til nogen.
- Hvordan går det med dig og Ziggy? - Fint. Han er sød. Vi er venner.
Det er godt. Hvad plejer du og Ziggy at lave?
- Vi kan lide at lege og den slags. - Og han er sød ved dig?
Ja.
Amabella... gør nogen dig fortræd?
- Jeg har fundet Ziggys far. - Har du fundet ham?
Det tror jeg. Saxon Baker.
Indretningsarkitekt i San Luis Obispo.
- Hed han ikke Saxon Banks? - Han sagde kun sit rigtige fornavn.
Indretningsarkitekter siger tit, at de er arkitekter.
Tak for hjælpen, men jeg begynder at fortryde.
Selv om vi vinder, bliver vi uvenner med borgmesteren.
- Vi har premiere om to uger. - Hvad med det næste stykke?
Er "Avenue Q" ikke værd at kæmpe for? Hvad taler vi om?
Teatrets fremtid. Jeg har hørt, at borgmesteren er irritabel.
Vi må bare være imødekommende.
- Åh nej... - Eller måske ikke.
Jeg vil ikke bremse kunsten, og jeg har hørt, at stykket er godt.
Men... dukkerne knepper. Vi kan ikke have kneppende dukker i Monterey.
I en enkelt scene simulerer dukkerne sex, men de er ikke nøgne.
Nøgne dukker generer mig ikke. Kneppende dukker er vulgære.
Så bevis, at der mangler retslig eller kunstnerisk værdi.
- Jeg vil ikke tale om det retslige. - Vi er nødt til at tale om...
At droppe stykket, fordi du ikke kan lide det, så tæt på premieren...
Denne kontrovers er ny for mig.
Jeg er blevet gjort opmærksom på sagen af bekymrede forældre.
Sig bare, at jeg er fuld af lort. Den har jeg hørt før.
Formålet med det her teater er at forene vores samfund.
At underholde og have en positiv indflydelse på samfundet.
- Det her skaber allerede splid. - Sandt nok.
Ikke for at sammenligne, men der er forbud mod sexshops...
Det er ikke det samme.
Det handler om kærlighed, racisme og homoægteskaber. Forsonende temaer.
Samtaler, der bør tages i samfundet. Hvis I vil blive ved med at...
Dukkerne knepper.
Du er bedårende. Må jeg lige sige noget?
Ikke som medlem af den rådgivende komite, men som mor.
Alle kan se, at verden er på vej lige lukt i helvede.
Vores børn skal øve sig på, hvad de skal gøre under et skoleskyderi.
De er ikke engang sikre i klasseværelserne.
Hvad med lidt nostalgi i stedet? Som "Sound of Music".
Vi bor jo i Monterey. Hvad skal vi formidle?
Spørgsmålet er ikke teaterstykket, men snarere hvem vi er.
Det er en god pointe.
Vi har alle børn, og det her er den by, vi ønsker, at de vokser op i.
Jeg ville gerne have, at vi fremstod som fordomsfrie.
Mange kommer til Monterey, fordi det er en progressiv by.
Uanset vore synspunkter så har I allerede tabt i lovens øjne.
Grundloven beskytter ytringsfriheden, og som svar på, hvem vi er...
Vi bør ikke blive forbundet med undertrykkelse og censur.
Skal vi fremstå som uamerikanske og være imod ytringsfriheden?
Det går ikke i trit med din politik, borgmester Bartley.
Man kan gøre værre ting end at tillade en kontroversiel musical.
Især en, der har vundet Tony-priser.
Kør det op i din stramme røv, kælling!
- Du var fandeme genial! - Synes du?
Det er irriterende, at du er så smuk, klog, veluddannet og intelligent.
Du fik Cruella til at holde med dig. Så du hendes ansigtsudtryk?
- Tak. - Hvad er der?
- Hvad er der i vejen, søde? - Undskyld.
Hold op, Celeste! Jeg ved ikke, hvor det kommer fra.
Eller også gør du.
I seks år har jeg tørret snotnæser og arrangeret legedage.
Bare for at være en god mor.
I dag følte jeg mig levende. Er det forkert?
Jeg skammer mig over det, men det er ikke nok for mig at være mor.
Det er ikke nok. Langtfra. Er det ikke ondt?
- Du er ikke ond. Sig ikke det. - Tænker du ikke også på det?
Jo. Jeg gik helt op i Abigail og Chloe.
Deres liv betød alt for mig, og jeg glemte mit eget.
Jeg var nødt til at lave noget og begyndte at hjælpe på teatret.
Jeg vidste ingenting om det, men var nødt til at gøre noget.
Jeg ville have mere.
Jeg vil have mere af den følelse! Jeg følte mig også i live.
Jeg vil have mere!
Ved du hvad? Du skal begynde at arbejde som advokat igen.
Jeg har aldrig set dig sådan.
Jeg har kendt dig i fire år, og dit ansigt og kropssprog har ændret sig.
- Du savner det. - Du har ret.
For helvede, hvor jeg savner det!
Tak, fordi du kom. Henne på skolen begynder folk bare at sladre.
Hvad vil du?
Jeg har mistanke om, at Amabella Klein bliver mobbet i skolen -
- og at Ziggy måske er den, der mobber hende.
Jeg har ikke set noget, men der er noget, der går Amabella på.
Hun har ikke udpeget nogen, men siger, at hun og Ziggy er venner.
Min egen opfattelse er, at Ziggy er en sød dreng.
- Hvor kommer det så fra? - Der er spændinger mellem dem.
Amabella var oprørt over noget, og jeg så Ziggy se på hende.
Fra mit synspunkt så han ud til at vide, hvad der gjorde hende oprevet.
- Måske var han bekymret for hende. - Det var ikke min fortolkning.
Hvis jeg har mistanke om, at et barn bliver plaget fysisk eller psykisk -
- så må jeg udrede situationen og kontakte forældrene.
- Og hvad har du af beviser? - Jeg er faktisk på din side.
Hvis du taler med Amabellas forældre, så bliver situationen kun værre.
Find en anden løsning. Det her er for latterligt.
Okay. Har du nogen som helst grund til at tro -
- at Ziggy er voldelig? Det er måske noget fra fortiden.
Nej!
Ziggy er en sød og føjelig dreng.
Han gør ikke en flue fortræd.
Burde nogen i klassen ikke have set noget?
Ved du hvad? Du vil nok synes, at det her er upassende, men...
Det er alt, hvad jeg skal bruge. Helt perfekt. Tak for det.
- Er hun ikke fantastisk? - Tænk, at hun gør det gratis.
Hun gør alt, hvad jeg beder hende om. Der bliver ingen retssag.
- Du skal ikke bekymre dig. - Du er så sød ved mig.
Jeg tror på dig.
- Du godeste... - Ja, og uden det mindste varsel.
Det ene øjeblik snakkede vi, og så -
- stak han tungen ned i halsen på mig.
Det var et seksuelt overgreb.
Måske kyssede jeg tilbage, men det var ren refleks.
Og måske tog jeg ham på røven. Det hele gik så hurtigt.
I næste øjeblik stikker han hånden ind under min bluse.
Eller var det min hånd, der var inde under hans skjorte? Ren refleks.
- Så det var gensidigt? - Han kyssede mig, og så råbte han.
- Jeg har været forelsket i dig... - ...i flere måneder.
- Så jeg gav ham en lussing. - Hvad?
Det er ikke sjovt, Celeste. Jeg er gift, og han forgreb sig på mig.
"Forgribe" er måske det forkerte ord, men jeg kunne ikke lide det.
- Goddag, de damer. - Hej, Perry!
- Hvad er jeg gået glip af? - Hun griner altid ad mig.
Hun er mit bedste publikum, og jeg er åbenbart vildt sjov.
- Hvordan gik det i retten? - Vi var ikke i retten.
Hun kan ikke holde op med at grine, men hun var fantastisk.
Det ved jeg allerede.
Det var et møde, der gik godt, og det er slut nu.
Når hun beslutter sig for noget, så er det om at holde sig væk.
- Der er mine drenge jo! - Jeg lavede en noseslide!
Jeg ved ikke, hvad det er, men hvor spændende! Filmede du dem?
- Nej, det gjorde jeg ikke. - Jeg vil se det efter middagen.
- Mor og jeg skal slappe lidt af. - Gå bare, skat.
- Vi skal øve os på vores noseslides. - Hej hej, far.
Han er sådan en god far.
Hvad skete der egentlig?
Søde skat...
Hvad er der sket? Må jeg se?
Der er ikke noget blod. Tag en dyb indånding. Kom her.
Skal vi tage på hospitalet? Vi burde ringe efter en ambulance.
Skal jeg ringe efter tandfeen? Eller julemanden? Undskyld, skat.
Sidste gang, vi spiste pizza og var i zoo, skulle vi flytte herhen.
Hvad sker der nu?
Du skal tale med en børnepsykolog.
Jeg tror bare, han vil melde sig til et af mine hold.
Lagde han an på dig? Hvad sagde han?
At vi to burde være fredsmæglere under middagen. Jeg er enig.
Sagde han noget underligt eller ondskabsfuldt til dig?
- Jeg vil gerne smække ham en. - Nathan Carlton.
Der er da noget galt med ham.
Vi spiser middag for at blive gode venner, ikke så du kan slå på folk.
Før eller siden må vi trække grænsen.
- Hvor skal du hen? - Hjem til Becky.
Hende den dumme? Din mor vil ikke have, at du omgås dumme mennesker.
Hun er sur over det med tutoren. Hvad har du der?
- Hvad er det, du har der? - Ikke noget.
Skal jeg tjekke barskabet?
Hvad?
Du må slappe af. Vi vil ikke have, at nogen kommer til skade, vel?
Vi kan altid flytte. Vi behøver ikke bo i Monterey.
Mener du det? Vil du flytte?
For det første så stortrives Skye her.
Vi kan ikke finde en bedre skole, og hvad så med Abigail?
Skal hun flytte hjem til sin mor? Eller flytte sammen med os?
Det bliver sidste dråbe for ekskonen.
Okay...
- Må man ikke dagdrømme lidt? - Hold op!
- Hvad laver du? - Jeg kigger på solnedgangen.
Vi er heldige at kunne se den hver dag.
Det var ikke det, du tænkte på.
Ved Abby, du er på hendes Facebook-side?
- Jeg kommenterer under andet navn. - Hvilket navn?
Gud.
Så du har været henne for at tale med Bonnie?
Man kan da heller ikke holde noget hemmeligt her.
Jeg ville bare spørge hende til råds.
Jeg ville tale om middagen, og hvordan vi undgår fjendtligheder.
- Vold? - Hvor psykotisk tror du, jeg er?
Hold nu op.
Har du det godt, Maddie?
Fortæl mig det, så jeg kan hjælpe dig med at få det bedre.
Jeg har det, som om jeg er ved at miste kontrollen.
- Over hvad? - Den, jeg er.
Hvordan?
- Det ved jeg ikke. - Ved du det ikke?
Jeg elsker dig.
Intet kan måle sig med lyden af knasende cornflakes om morgenen.
- Er den ikke for sommerlig? - Nej, den er flot.
- Tøj ser altid flot ud på dig. - Hvor er du sød.
- Hvad er anledningen? - Mødet med borgmesterens advokat.
- Endnu et møde? - Vi får det nok løst i dag.
- Og hvis I ikke gør det? - Så ender det med en retssag.
- De har ikke en god sag. - Så nu skal du også i retten?
Sandsynligvis ikke, men ville det være et problem?
Kun at du løj for mig. Du sagde ét møde, og nu skal du i retten?
Jeg troede, det ville gå hurtigere. Du bestemmer sgu ikke...
- Mor? - Vi kører nu, skat.
Hej, mester. Hav en god dag.
Vi kommer for sent. Skynd dig.
Hej hej.
Miss Chapman? Kom indenfor.
Vi har haft en god samtale. Han er en kvik lille dreng.
- Ja. - Sid ned.
Du virker nervøs, så jeg vil gå lige til sagen.
Jeg tror ikke, at Ziggy mobber nogen.
Vi talte om det, der var sket, og han sagde, at han var uskyldig.
Og jeg tror ikke, han lyver.
Eller også er han den dygtigste løgner, jeg har mødt.
Han har ingen aggressive eller narcissistiske karaktertræk.
Han udviser en masse empati og finfølelse.
Undskyld.
- Er du sikker? - Jeg er ret sikker på det.
Jeg vil gerne møde ham igen. Han lader til at lide af lidt angst.
Der er vist en hel del, han ikke har talt om i dag.
Det skulle ikke undre mig, hvis han selv bliver mobbet i skolen.
Det er ikke helt umuligt. Det er sandsynligvis verbalt.
Et andet barn har måske fundet hans svage punkt.
Han nævnte sin far.
Tro det eller ej, men han tror, hans far er Darth Vader.
Børn lever sig ind i deres fantasier, og han er jo kun seks år.
Jeg spurgte ham, om I to plejer at tale om hans far.
Han sagde, det gør dig oprevet, og at du ikke vil sige noget.
Det er meget kompliceret.
Han sagde, at når du taler om ham, så ser du mærkelig ud i ansigtet.
Jeg går ud fra, at Ziggys far ikke var en sød person.
Ikke ligefrem.
- Og Ziggy har aldrig mødt ham? - Nej, det kommer han aldrig til.
Som sagt så synes jeg, at du har -
- en kærlig og god dreng. Jeg vil gerne tale med ham igen.
- Okay. - Skal vi gå derind?
- Ziggy? - Hej.
Se! En kæmpestor Harry flodhest.
Maddie!
- Hvad laver du? Forfølger du mig? - Nej, jeg gør ikke.
Jeg vil tale om det, der skete. Det var utilgiveligt.
- Men det var jo ikke kun den gang. - Hvad mener du?
- Kom nu, Madeline. - Det for et år siden var en fejl.
- En fejl, der aldrig sker igen. - Den er sket flere gange siden.
Det er glemt. Det er ikke sket. Jeg er en lykkeligt gift kvinde.
- Er du det? - Ja!
- Du lovede ikke at nævne det igen. - Jeg har ombestemt mig.
Du har dit liv, og jeg har mit.
- Jeg er bekymret for hans reaktion. - På at du vil arbejde igen?
Hvad var det nu, han sagde?
Han er bange for, at jeg skal gå videre.
Så jeg er nok urolig for, at han ser det som et afslag.
Arbejdede du ikke, da I mødtes, og han blev forelsket i dig?
Men han vil have, jeg skal gå hjemme hos tvillingerne.
Jeg må ikke have for mange venner. Han er meget kontrollerende.
Jeg håber, du har et forslag til, hvordan jeg kan formidle til ham -
- at jeg vil begynde at arbejde igen. Ikke?
Jeg kan selvfølgelig foreslå en del kommunikationsværktøjer.
For mig er problemet mest, at du er bange for at tale med ham.
Jeg er ikke... bange. Jeg ville bare...
Jeg vil bare kommunikere på den bedst mulige måde.
Okay.
Jeg er ikke bange.
Ugen før sammenkomsten forandrede Celeste sig.
Hun var stadig smuk, men hendes ansigt...
Hun lignede ikke en, der kunne slå en anden ihjel, men...
Ja, det er vist ham. Hvis bare jeg kunne høre hans stemme.
Jeg kan huske hans stemme og hans modbydelige kropslugt.
- Hvor sagde du, han bor? - San Luis Obispo.
Du vil vel ikke tage derhen?
Tekster: Maja Axholt www.sdimedia.com